Hej!
Se till att njuta nu, för det är sista gången vi ses här.
- Jag tycker att det är kul! - "Kul" brukar inte lukta så här.
- Välj en plats, du då. - Du får hålla med om att det är galet.
När kan vi sluta leva i skräck för din flickvän?
Hallå, hej? Kan du låta oss få en stund ifred, tack?
Vi snackar lite här.
Okej...
Okej, jag vill bara...
Jag vill...
Jag vill bara...
Åkej! Jag vill bara meddela dig det följande:
I morgon bitti tar jag en fotvandring. Ensam, 07:30.
- Där vi brukar ses. Nu vet du. - Okej, uppfattat.
En sak är säker - livet var lättare innan du blev lesbisk.
"Lesbisk"? Jag är inte lesbisk!
- Inte? Vad skulle du kalla det? - Vet inte. Men jag ogillar etiketter.
Jo, men öppnar man en burk och det är bönor i, så är det en burk bönor.
- Var har du varit? - Jag tog bara en nypa frisk luft.
Vadå?
När de tävlande kommit in i burarna inleds frågedelen.
Du ställer frågor, och svarar de rätt får de poäng.
Jo, det är ju för sent till piloten, men om det funkar:
Fundera på några turer till gymmet.
- Jag går fan och gymmar. - Lämna juicebaren och använd maskiner.
Du vet.
Allvarligt? Och det ska komma från dig? Du vet.
Jag står inte framför kameran. Jag måste inte vara snygg.
- Uppdraget slutfört. - Mina herrar...
- Ja. - Ursäkta.
(De tävlande kan använda poängen till att A) skaffa sig förnödenheter.
- (En filt, en stol, mat. - Eller B) till att straffa medtävlande.
De kan göra de andra burarna kallare, varmare, eller fylla dem med kryp.
De väljer alltid krypen! Då säger du "Släpp loss krypen!"
Och publiken ylar "Släpp loss krypen!" Sen vill man fan inte vara i en bur.
- Jösses. Kan de komma ut? - Varken kryp eller tävlande kommer ut.
Titta inte nu, men en kille har kollat in dig i tio minuter.
- Mig? - Nu reser han sig.
Han kommer hit, och jag tror...
- Carol? - Det var det!
Det var en rimlig reaktion. Jag bara måste säga hej.
Å, gudars! Hej!
Helen Basch. Castor Sotto.
Trevligt att ses. Hur är mitt gamla kontor?
- Hittar du fortfarande piller i mattan? - Det är som Liza Minellis loge.
Jag ville också be om ursäkt för...
Jag vet inte ens var jag ska börja. Vad jag utsatte den stackars kvinnan för.
Hon har säkert berättat. Jag var rena mardrömmen.
- Men du var otrolig... hela vägen. - Oj...
Du verkar må mycket bättre nu.
Mycket. Jag tar min medicin igen och har några nya.
- Det kan inte skada. - Precis!
- Skönt att höra att du mår bra. - Faktiskt riktigt bra.
Jag får inte säga nåt, men jag ska ta över CW.
- Hur går det med...? - Han går till ABC, men inte ett ljud.
- Det ska meddelas nästa vecka. - Gratulerar!
Helt galet - men hellre galet på det viset än min gamla stil.
Jag ska inte störa mer.
- Jag vill bara säga ursäkta för allt. - Det är lugnt.
- Nej, det är det inte. - Nej. Men tack för att du sa nåt.
Ta hand om dig. Trevligt att träffas.
Femsekundersregeln.
- Tre, fyra, fem - som fan! - Snacka om överraskning!
Får han leda en tv-kanal igen?
Han rullades ut från vårt fastsurrad på en pirra som Hannibal Lecter.
- Han är mycket sexigare i verkligheten. - Ja, drömmannen.
För att vara en kille, ju! Kom igen. Tack, men nej tack.
Urk. Allvarligt. Kan vi få notan?
- Hallå. - Hej, det är jag. Har du tid?
Visst.
Jag kunde inte fråga inför Helen.
- Jag erbjuder dig ett jobb. - Jag har redan nån. Va?
- Jag hörde inte vad du sa. - Erbjuder du mig ett jobb?
Jag vill verkligen ha dig som tvåa igen. Jag får ta med vem jag vill.
Jag dubblar din nuvarande lön. Jag behöver dig här.
Det är verkligen smickrande.
Men jag trivs jättebra där jag är, jag älskar att jobba för Helen.
- Jag kan inte... Dubbelt? - Jag vill att du mår bra.
- Nej, jag kan inte. - Jag förstår din oro.
Jag tror att vi kan bli ett sjujäkla team!
Jag lovar att jag kan bli den du trodde att jag var.
- Men ändå... - Tänk på saken. Jag kan ta ett nej.
Men tills du sagt nej så hoppas jag på ett ja.
Är du spänd inför morgondagen?
- Deppad och nedstämd inför morgondagen? - Bättre.
Vad är det för nåt slags spel?
Sju idioter försöker hålla sig kvar i sina glasburar i 17 veckor.
Och de är i burarna hela den tiden? Gode Gud, varför gör folk sånt?
Pengar, synas i TV. Jag vet, det är helt galet.
- Fast... - Vadå?
Du är ju programledare för pengar och för att synas på TV.
- Det är lite skillnad. - Jaså?
Jag tjänar ju apmycket pengar.
För dem är nog vad de får också apmycket pengar.
Visst, men jag sitter i alla fall inte i en bur.
- Vadå? - Inte en handfast bur, men du är fast.
Du gör nåt du inte vill inför alla som orkar se på - och du har ingen utväg.
- Vad sysslar du med? - Inget. Det är bara ironiskt.
Vet du nåt annat ironiskt?
Och det är faktiskt inte ett exempel på ironi.
- Hej! - Se på dig! Så modigt ändå.
- Jag visste inte om du skulle komma. - Jag vet!
Det är som alla år när jag smög runt med gifta killar. Man liksom lever upp!
- Och Helen har ett möte i New York. - Inte särskilt modig, ändå.
- Jag svor att aldrig ge dig råd igen. - Det trodde ingen på.
Bra, för tar du jobbet med Castor är du lika galen som han.
- Till att börja med är det dubbel lön. - Nej, till att börja med är det Castor!
Han verkar må bra! Och det kan vara bra för mig och Helen att inte alltid ses.
Ja, vilken briljant plan!
Du tänker arbeta för din manliga ex-partner.
Det kommer ju inte att göda hennes redan enorma paranoia.
Hej, tjejer.
- Vilket varmt välkomnande. - Å, Gud... vad gör du här?
Frågan är nog snarare vad du gör här?
- Vad gör vi båda här? - Det är inte som du tror.
Det har aldrig varit som du tror. Det här är bara en jäkla frisyr!
Det är inte som att jag har en löskuk på huvudet!
Pubis? Det är inget på gång här, vi är bara två vänner på fotvandring.
Skitsnack! Vänner smyger inte ut på fotvandring. Och skippa "Pubis".
- Det är nog bäst. - Du hade ju frukostmöte?
- Du var ju i New York? - Och se vad som hände!
Vet ni vad? Strunt samma. Jag vill inte mer.
- Du får henne. - Jag vill inte ha henne!
Vad jag vill är att få väck allt ditt grejs från mitt hem. Idag!
Din billiga hudkräm, dina fåniga sovglasögon och din jävla tvättsvamp!
Verkligen?
- Okej... - Och.
- Jag vill ha tillbaka fotlänken. - Allvarligt?
Okej...
Och det där är väl min top?
- Visst, jag tar med den till jobbet. - Nu. Nu!
- Nej. - Nu!
Här har du.
- Min behå. - Kom igen...
- Muckar du med mig?! - Ge henne behån.
Behå!
Hon är din.
- Hemskt ledsen. - Lugnt.
Det är så långt till bilen.
Säkrar burarna.
- Upp tio procent. - Säkrar burarna.
Hallå, där har vi stjärnan!
- Väst? Jag godkände ingen väst. - Jag godkände inte det du godkände.
- Allvarligt. Släp västen. - Jag gillar den.
Nej, den är inte din vän. Du ser rundare ut i den.
- Det är Armani. - Då kan han ha den.
Jag ser min spegelbild i din panna, och jag är snygg.
Lita på mig. Jag tänker på ditt bästa.
- Okej. - Det uppskattas.
Kuksugare.
- Kolla där, det är "Downton Abbey"! - Varför, varför, varför?
Kom här!
Jag hörde om nya serien. Spännande. Berätta!
Det är ett projekt vi utvecklade i England, men inget hände.
- Sen, plötsligt... - Härligt. Ursäkta mig.
- Mrs Basch! - Mr Lapidus.
- Hur är det? - Härligt!
- Har du och Matt kul? - Han är toppen.
- Verkligen? Är du nöjd? - "Nöjd" är bara förnamnet.
Gudars. Såg du vilken blick du fick?
- Vilken blick? - Allvarligt?
Förvånande att det inte blev märken. Är det vansinnet om dig och Carol?
Jo, det är nåt jag måste berätta...
Och jag kommer att tvingas påminna dig om alla gånger du inte lyssnat på mig.
- Jag fotvandrade med Carol i morse. - Men jag sa ju...
Och nu påminner jag dig om alla gånger...
- Vi kom runt en krök på leden, och... - Nej!
Hon kunde lika gärna haft hockeymask och machete.
- Har vi fortfarande en serie? - Du kanske har det.
Hejsan!
- Hur var resten av dan? Han vet. - En jävla mardröm! Hon hatar mig.
Jäklar, hon såg oss med dig. Bort, försvinn! Stick!
- Hej. - Hur är det med dig och Helen?
- Vadå? - "Vadå" - som "Frozen" utan musik.
- Säg inte att det är slut. - Att vilket är slut?
Å, Gud. Okej, inget illa ment, men du stannar här.
- Nå? - Jag hade rätt. Mörker i damstaden.
- Jesus... - Ja, det lär bli en riktigt rejäl röra.
- På tal om det, var är Myra. - Jag har inte sett till henne.
Såja, fortsätt krysta.
- Hej, Matt! - Hejsan, läget?
- Så ni kom. - Stilig värre!
- Gillar ni västen? - Mycket piffig.
Rövhatten där låter mig inte ha den.
Vadå "låter dig inte"? Det är ditt program också.
Vad håller du på med? Du ställer till saker överallt i dag.
Vi börjar om två!
- Du måste gå backstage. - Jaha, då kör vi.
- Ha kul. - Sug inte.
Ni ser ut som en toppenpublik! Ha så kul!
Ni hörde vad han sa! Mer, kom igen!
Beklagar, miss Rance. Ni kan inte stå här.
Oj, förlåt. Bättre nu?
Nej, ni kan inte stå nånstans.
Mrs Basch vill inte ha er här.
Inga problem.
Okej.
Hej, det är jag.
Ja, finns det fortfarande kvar så tar jag gärna jobbet.
Okej, är alla redo?
Då kör vi, gott folk. Om fem, fyra-
-tre... kör, kamera ett.
Sju personer...
17 veckor...
Bara en kan slå Buren!
Kamera två. Kör på, Matt.
Jag försöker sluta. Faktiskt.
Välkomna till "Buren"!
- Tjena, läget? - Bra, där fick vi det avklarat.
- Hejsan, Eric. Är det kallt där inne? - Lite.
Du har alltså 17 fördelar, mer än nån annan hittills.
Du kan använda dem till att köpa nåt åt dig, som Mike och Kelly gjorde.
Vi ska se vad som finns kvar. Du kanske inte behöver paraply eller en deckare.
Men en jacka... hur låter det med en mjuk och skön dunjacka, tro?
Ganska bra.
Eller så kan du med dina fördelar skaffa dina motståndare nackdelar.
Som att ge igen mot Claire.
Du kan göra nåns bur tio grader varmare. Fjädrar finns kvar. Stinkost.
Gilbert Gottfried.
Och med 17 fördelar kan du också släppa loss krypen!
- Vad väljer du? - Släpp loss krypen!
- Kör på krypen! - Nån ser till att Gilbert är redo.
Matt... jag vill satsa alla mina fördelar på att släppa kryp på Claire.
Oj, okej!
Snygg smoking, Pete.
- Hej, Claire. - Hej...
Så går det när man tar en folks brallor. Eric valde krypen.
- Gillar du kryp? - Nej.
Undrar vem som skulle svara "ja" på den frågan?
Du har nu ett val. Du kan börja dela rum med ett gäng krypingar-
- eller be mig att öppna Buren och lämna spelet.
Hur blir det?
Ta krypen. Krypen, för fan!
Fem sekunder.
J-jag kan inte. Kan inte, jag tål verkligen inte insekter.
Snälla - öppna min bur.
Är du säker? Du vet vad det innebär.
Nej, jag är säker. Du får ta mig.
Okej.
Öppnar buren.
Nåt säger mig att de andra inte ger sig lika lätt. Vi får se - efter pausen.
Där bröt vi! Fem minuters paus!
Vi får byta den repliken, hon kan inte be mig att ta henne.
Kan vi ha den här publiken jämt?
Hur härlig är Matt LeBlanc?
- Sa jag inte åt dig att släppa västen? - Jag gillar den.
När det här är klart får vi dra lite regler.
Helt klart, för du tror att jag jobbar för dig.
- Och vad tror du? - Se dig om.
Är det du eller jag som är programmet? Vem bryr dig om du åker ut?
Det finns massor som du, bara öppna en ny låda korta, feta producenter.
- Okej, vi får ta ett litet snack. - Visst.
Tror du inte att du kan ersättas? Vakna. Det är inte tio år sen.
Du är en repris som är värd för ett jävla spelprogram!
Titta upp här, långt upp. Vet du vad det är? Toppen av tunnan!
Fatta det här, din jävla säck arslen!
Du säger inte åt mig vad jag ska göra.
- Verkligen?! - Verkligen, du tillför ingenting!
- Fan ta dig. - Ska vi köra vill jag inte se dig.
- Verkligen? - Verkligen!
Snacka inte med mig, titta inte på mig, behåll dina kramar, irriterande skratt-
- och din pyttesnopp... Ja, Jamie berättade om den.
Man kunde tro att den skulle verka stor med bara en kula, men...
Fan ta dig. Nej, vet du? Jag har redan kört på dig rakt av!
Du vet din NBC-pilot? Vem tror du berättade om den för Elliot Salad?
- Va?! - Ja, varför tror du att de tog "Pucks"?
- Det var min pyttesnopp i din röv! - Ditt jävla slem!
Det känns som om vi redan sett det här.
Känns det bra?
- Släpp bollarna! - Du har två!
Släpp mig, din jävel!
Säkrar buren.
Släpp loss krypen!
Släpp loss krypen! Släpp loss krypen! Släpp loss krypen!
- Nej! Nej! - Släpp loss krypen!
Släpper krypen.
Nej! Neeej!
- Det kanske inte är som du tror. - Nej, de vill nog ge oss varsin ponny.
- Program dödar man per telefon. - Inte om man vill se den andras min.
Carol kanske vet nåt?
- Det här är väl hennes kontor? - Jag tror det.
Hon är borta.
- Hej. Carol Rance. Jag börjar idag. - Hej!
- Hälsar du Castor Sotto att jag är här? - Jag har en Esther de Vito...
Nej, nej. Castor Sotto.
Det är inte officiellt än, men han ska ta över här.
Ett ögonblick.
Hej, jag har en kvinna här... Carol Rance-
- och hon söker en Carter... Castor Sotto.
Han ska vara den nye chefen här.
Ja, det var det jag tänkte.
Ja, det finns ingen Castor Sotto här.
Ingen vet vem han är eller vad du pratar om.
Men... det är ju galet!
Jag är inte vidare förlåtande och jag gillar inte att göras till åtlöje.
Får jag bara påpeka att det aldrig varit nåt mellan min fru...
Snälla... Går det som en anka och kvackar som en anka-
- så knullar det min ex-tjej. Som en anka.
Men först och främst så är jag yrkesmänniska.
Och ert program är viktigt för kanalen.
Så jag låter inte mina personliga känslor ta över.
Vilket vi är väldigt, väldigt tacksamma för.
Väldigt.
Med det sagt så har jag en liten ändring.
Ledsen att jag är sen. Visst är det spännande?
Jag skulle just till att berätta. Jag tycker att Tim ska sköta programmet.
Å, nej...